ÍRÁSBELI PRÓBAÉRETTSÉGI
MAGYAR NYELV ÉS IRODALOM
KÖZÉPSZINT

JAVÍTÁSI ÚTMUTATÓ

NÁDASDY ÁDÁM: Olaszból Franciába
Élet és Irodalom  LIV. évfolyam 1. szám, 2010. január 8.

Az intercityn sokan voltak, minden helyre jutott utas. Mögöttem két férfi ült, egy idősebb és egy fiatalabb, nem ismerték egymást. Átlagosan jól szituált embereknek tűntek, divatos, nem olcsó, de nem is igazán ízléses holmikban. Én olvasni szerettem volna, s csak azért figyeltem föl rájuk, mert az idősebb hangosan telefonált: valaki olyannal beszélt, aki zajos helyen volt, s így emberünk kiabálni kényszerült. Amikor befejezte, elnézést kért a szomszédjától, mondván, hogy a kollégáját kellett hívnia, aki „kocsin van és nagyon messze". Szó szót követett, kiderült, hogy mindketten kamionsofőrök. Micsoda véletlen! Rövidesen élénk beszélgetésbe merültek. A kalandjaikat mesélték: az idősebb elmondta, hogy egy német kisvárosban beszorult a városkapuba, a fiatalabb meg, hogy egyszer egy függőhíd megroppant alatta, még épp át tudott húzni a túlsó partra. Elemükben voltak. Iskolázottan beszéltek: látják (és nem lássák), választják (és nem válasszák, pedig az nagyon általános), iszom (és nem iszok) satöbbi. Aztán az idősebb elkezdte mesélni, hogy a Riviérán meg akarta spórolni az autópályadíjat, ezért inkább az Alpokon átvezető kanyargós hegyi utat választotta, „tudod, ahogy átmegy Olaszból Franciába". 
Összeszorult a gyomrom. Ki nem állhatom ezt a formát. Sokan használják, de én ilyet sose mondanék: Megyünk nyáron Spanyolba. Ezt Görögből hoztad? Hirtelen fényévnyi távolságban éreztem magamtól a két kamionost. Aztán - mivel nyelvész vagyok - elkezdtem gondolkozni: miért is ez a gyomor-összeszorulás? Mi baj van azzal a nyelvi megoldással, hogy Olaszból  meg hogy Franciába? Mit lehet ezen kifogásolni? 
  
Lecsípi 
Talán azért berzenkedem, mert ha valamit Olaszországnak hívnak, akkor azt úgy is illik nevezni. A gondozott beszédnek kereknek, épnek kell lennie. A kamionos lecsípi a szó második felét, az -ország elemet, ez tehát pongyolaság, helytelen. Szép érvelés, de itt nem elegendő, ugyanis további lecsípések tömege jutott eszembe, amik a művelt nyelvhasználatban is (és mivel most szubjektív vagyok: az enyémben is!) teljesen természetesek. Dunaföldvár helyett Földvár, Marosvásárhely helyett Vásárhely, Budapest helyett Pest. Hogy ez pongyolaság-e vagy sem, nem tudom; mindenesetre nem szorul össze tőle a gyomrom. Nyilván, mert mindenki csinálja. Talán inkább fesztelen a Földvár, Vásárhely, Pest, mintsem pongyola: a fesztelenség - az öltözködésben ugyanúgy, mint a nyelvben - nem más, mint a megfelelő helyen és módon előadott pongyolaság. 
A lecsípés tehát önmagában nem indokolja az átmegy Olaszból Franciába elleni berzenkedést. Azzal nincs bajom, hogy Átmentünk Gyarmatról Tarjánba (értsd Balassa- és Salgó-). Eredetileg a kelet is a napkelet lecsípése volt. A művelt beszédben játszva áthágjuk az egyértelműség nemes logikai követelményét is: a repülőgép, az írógép, a számítógép egyaránt lehet gép a mindennapi nyelvhasználatban - az adott helyen úgyis értjük, miről van szó. Sőt, a kamionos nekem szögezhetné: vajh nem stilisztikai erény-e az egyszerűségre, tömörségre, rövidségre törekvés? Minek két szó összetételével elmondani azt, amit eggyel is lehet? Ha pedig ez a kívánalom létezik - folytatná -, akkor ennek alapján bizony szebb, elegánsabb, tömörebb a Spanyolban nyaraltunk, mint a nehézkes és terpeszkedő Spanyolországban nyaraltunk! És nem lenne igaza? 
  
Melyik felét? 
De vajon mindegy-e, melyik felét csípjük le az összetételnek: az elsőt vagy a másodikat? Útitársam a második felét csípte le (az -ország elemet), viszont eddig csupa olyan példát találtam, ahol az elsőt szokás lecsípni. Ez nem véletlen, mert az összetételeknek általában a második elemük a fontosabb (a „fejük", ahogy a nyelvészet nevezi), míg az első elem ezt módosítja-pontosítja. Milyen kút? Benzinkút. Milyen Földvár? Dunaföldvár. Vagyis a fejet tartjuk meg, és a pontosító előtagot hagyjuk el, amikor nincs szükség pontosításra: benzinkút - kút, gépkocsi - kocsi, háztető - tető, napkelet - kelet. Mulatságos, hogy a nyelvérzék a „módosító + fej" elrendezést még az értelmetlen nevekbe is belelátja, s ezért a várost Tarjánnak és nem Salgónak nevezzük. Milyen Tarján? Salgótarján. 
No de álljunk meg. A benzinkút csakugyan egyfajta kút - no de Olaszország nem egyfajta olasz! Nem lehet-e a kamionosra rávarrni egy logikai hibát? Hiszen tömöríteni szép dolog, de a tömörítésnek gátat kell szabjon a logika. Úgy nem szabad tömöríteni, hogy az eredmény suta és illogikus legyen. Úgy tűnik, az Olaszból-félékkel az a baj, hogy az összetételnek nem az első tagját csípi le, hanem a másodikat. Szabad ilyet csinálni? 
  
Lubickol a teknős 
Elkezdtem töprengeni, van-e olyan összetétel, aminek a végét csípjük le, és az elejét tartjuk meg. Ekkor már csend volt, mert a fiatalabbik sofőr Dombóváron leszállt. Hm, vajon lehetne úgy mondani, hogy Dombón? Én nem merném mondani, de könnyen lehet, hogy a helybeliek használják így. (A leveleket a szerkesztőségbe kérjük.) Némi keresgélés után egy csomó vége-lecsípéses példát találtam: Ittam egy feketét (= feketekávét); Kölnivel mosta le (= kölnivízzel); Holnap a gyorssal jövök (= gyorsvonattal); A motor befordult a sarkon (= motorkerékpár); A terráriumban vígan lubickol a teknős (= teknősbéka). Ezek mind fittyet hánynak az iménti „tartsd meg a fejet" elvnek. Itt az előtag, a módosító veszi magára a fej szerepét, s helyettesíti az egész dolgot: a kávé helyett a fekete, a vonat helyett a gyors, a béka helyett a teknős maradhat meg a kifejezés képviseletében. Jelentéstani bukfencnek vagyunk tanúi, de mit tegyünk: ez történik a gondozott, művelt beszédben is. Nem igaz, hogy mindig muszáj teknősbékát mondani. Márpedig a nyelvnek - mint ez is mutatja - nincs logikája: fölállít egy szép logikus szabályt („a fej állhat az egész helyett", benzinkút-kút), majd azt számos esetben fölrúgja („a módosító állhat az egész helyett", teknősbéka-teknős). Ha tehát fölrovom útitársamnak, hogy az „olasz" nem országnév, hanem népnév, s így nem helyes országnévként használni, akkor ő azt mondhatja: a „fekete" nem ital, hanem színnév, és a „motor" nem jármű, hanem erőkifejtő gép! 
Én is használok vége-lecsípett összetételeket: Kérek fél kiló őszit. Hozott nekünk tokajit. Azt, hogy Diszkó lesz este a kultúrban, nem használom, mert a nagyvárosban, ahol élek, ilyen nincs. Amikor azt mondom: A társaság áttért üdítőről töményre, akkor nyelvtanilag pontosan ugyanazt csinálom, mint amikor útitársam azt mondja: Az út átmegy Olaszból Franciába. És mégse mondanám ez utóbbit soha. 
  
Sepsi és Dunaúj 
Talán az a bajom, hogy az -ország végű szavak tulajdonnevek, s ezek csonkítását nagyobb vétségnek érzi művelt nyelvérzékem, mint a közszavakét. A tulajdonnév szent, azzal nem szabad umbuldálni? Ez sem érvényes. Föntebb bőven láttunk eleje-lecsípett tulajdonneveket (Pest, Vásárhely), és - ami most érdekesebb - akadnak vége-lecsípettek is: Megnéztem egy előadást a Vígben. Városnevek is vannak, amelyeknek a végét el lehet hagyni: Sepsiben laknak, Nyíregyre költözött, Dunaúj felé megyünk, Kézdiből származik (bár kétségtelen, hogy ezek ritkábbak, és valahogy bizalmasabbak, kicsit talán tréfásak?). Ízlelgessük csak: Amikor hazajöttem Görögből, megnéztem egy előadást a Vígben. Ugye azonos a kettő? 
Eddig az egyszerűség kedvéért csak olyan példát mutattam, ahol az összetétel két tagját az akadémiai helyesírási szabályzat szerint egybe kell írni: feketekávé, Olaszország, teknősbéka stb. Csakhogy az egész lecsípés tipikusan beszélt nyelvi jelenség (útitársam se használná írásban azt, hogy Olaszból), márpedig beszéd közben nem lebeg a szemünk előtt a helyesírási szabályzat. Rengeteg olyan kétszavas kifejezés van, amit - bár az Akadémia nem írja egybe - nyugodtan tekinthetünk egyetlen szónak: Egyesült Államok, túrós csusza, nemi közösülés, személyi igazolvány, gyulai kolbász, általános iskola, brassói aprópecsenye, Nemzeti Színház. (Ezek neve „állandósult szókapcsolat" - voltaképpen a teknősbéka meg a benzinkút is az, nyelvészeti különbség nincs köztük, a megnevezés csak az írásmód különbségére utal). Ezeknél ugyanúgy lehetséges a lecsípés: Évekig dolgozott az Államokban. Kérsz még csuszát? Közösülés közben elgondolkodott. 
A nem egybeírt kapcsolatok körében is bőven van olyan, ahol „véglecsípés" történik, tehát hogy csak a módosítót tartjuk meg: Hol a személyid? Ide jártam általánosba. Hétre ma várom a Nemzetinél. Egyél egy pirítóst. Eredetileg a villamos is ilyen, lévén a villamos vasút lecsípése. Ha ezeket is tekintetbe vesszük (és miért ne, hiszen az Akadémia egybeírási szabályai gyakran önkényesek), akkor a „véglecsípés" már nagyon gyakori, ezt a kamionosnak fölróni nincs jogunk. A Betti rendszeresen Olaszba jár és a Betti még általánosba jár, az Elmegyünk Franciába és az Elmegyünk a Nemzetibe teljesen egyforma esetei a nyelvhasználatnak.
  
Görögbe igen, Görögöt nem 
Tegyünk egy kis kerülőt, hogy megkérdezzük: milyen esetekben használják ezt, akik használják? Van nyelvtani korlátja? Nézzünk körül, hogy szoktak‑e ilyeneket mondani: Én Spanyolra mindig nosztalgiával gondolok. Idén Görögöt is be kéne iktatni az útitervbe. Azért Török nem olyan civilizált, mint Olasz. Nyomtam a pedált, hogy még világosban eljussunk Franciáig. Nem, ilyeneket nem mond senki, ám ennek nincs logikus oka - úgynevezett hiányos használatról van szó. (Kérem, vegyék észre: a lecsípett formákat nagybetűvel írtam, mert bár az ilyesmit leírni nem szoktuk, megtisztelem a kamionost azzal, hogy nyilván ő is tudja: az országneveket nagybetűvel kell írni, s ezek a szavak most országnévként működnek.) Szokatlan nyelvtani korlát van tehát: az -ország lecsípésével létrejött országneveket csak -ba/-be, -ban/‑ben és -ból/‑ből raggal lehet használni; sem önmagukban, sem más raggal nem használhatók. 
  
Érdekes. Az derült ki, hogy az Olaszból Franciába kifejezésmód, tehát az -ország utótag lecsípése ellen semmilyen érvényes nyelvészeti, nyelvszokásbeli, logikai érvet nem lehet fölhozni, mert amikkel próbálkoztunk, azokról mind kiderült: a művelt nyelvhasználatban is megvannak, sőt igen gyakoriak. Akkor miért a gyomor? 
A berzenkedést kizárólag nyelven kívüli tényezők váltják ki: az emberek ellen berzenkedünk, akik ezt használják. Mint amikor bizonyos kutyafajták ellen berzenkedünk, ám ebben maga az állat ártatlan, ő kifogástalan kutya - azokat nem szeretjük, akik, ahogy és amiért őt tartják. Persze borsódzásunkat könnyebb a kutyára vetíteni (juj, de utálom az ilyen kutyát!), mint őszintén megmondani, hogy az embertől határolódunk el. Nincs ez másképp a nyelvben sem.
(…)

1. Döntse el a szöveg alapján, hogy melyik igaz (I) és melyik hamis (H) az alábbi állítások közül! Ha hamisnak ítéli az állítást, döntését támassza alá a szövegből vett idézettel!

Az idősebb kamionsofőr kiabált a vonaton, ezért a cikk írója közönséges embernek tartja. 	…H…
„csak azért figyeltem föl rájuk, mert az idősebb hangosan telefonált: valaki olyannal beszélt, aki zajos helyen volt, s így emberünk kiabálni kényszerült.” 
Egy szó második felének lecsípése a művelt nyelvhasználókra nem jellemző. 		   	 …H…
„Jelentéstani bukfencnek vagyunk tanúi, de mit tegyünk: ez történik a gondozott, művelt beszédben is”
„mert amikkel próbálkoztunk, azokról mind kiderült: a művelt nyelvhasználatban is megvannak, sőt igen gyakoriak”
Az összetételekben általában az utótag a fontosabb, az előtag pedig ezt módosítja-pontosítja. 	…I …
 …… --- ………………………………………………………………………………………………………
A szerző nem használja, hogy Diszkó lesz este a kultúrban, mert ezt pongyola stílusnak tartja. 	…H…
„nem használom, mert a nagyvárosban, ahol élek, ilyen nincs”
8 pont	
	
Hosszabb idézetek esetén a megfelelő részlet is elég indoklásnak (ld.aláhúzott részek).
Állításonként 2 pont : 
•	a hamis állítások esetén csak akkor jár pont, ha az indoklás is megvan, 
•	az igaz állításnál pedig értelemszerűen indoklás nélkül is 2 pont.

2. Milyen példákat hoz a szerző annak indoklására, hogy a sofőrök iskolázottan beszéltek?  Milyen nyelvtani szabályokra utalnak ezek a példák?

PÉLDA	NYELVTANI SZABÁLY	
által helyett végett1	ok- és célhatározó összekeverése	
látják (és nem lássák), választják helyett válasszák	tárgyas/határozott és felszólító módú igealak felcserélése	
iszom (és nem iszok)	Ikes ragozás elhagyása	

1 A megadott példa nem szerepel a szövegben, csupán segítség a feladat megoldásához. 
4 pont	
	
Teljes soronként (példa és a szabály megnevezése) jár 2 pont.
Ha a lássák és akasszák példákat két külön esetnek veszi, csak 2 pont adható.
A nyelvtani szabály megfogalmazásában az aláhúzott kifejezéseknek mindenképpen szerepelni kell!

3. A szöveg alapján határozza meg az állandósult szókapcsolat fogalmát! Térjen ki lehetséges fajtákra is, és illusztrálja ezeket példákkal!
•	olyan kétszavas kifejezés, amit (jelentése szempontjából) nyugodtan tekinthetünk egyetlen szónak
•	írásmódjuk szerint van egybeírt és különírt
•	példák: a szövegből is, de saját példák is elfogadhatóak

3 pont	
	
Szabályos meghatározásért 1 pont
A két fajta megnevezéséért 1 pont
Két helyes példáért 1 pont

4. Melyik, a szövegben is említett nyelvi jelenségre utal a lezárásban szereplő Akkor miért a gyomor? mondat? Miért?

A szóvégi lecsípésre. A szövegben korábban előforduló gyomor-összeszorulás szóra utal vissza.
2 pont	
	
Lecsípés 1 pont; indoklás 1 pont
5. „Szokatlan nyelvtani korlát van tehát: az -ország lecsípésével létrejött országneveket csak    -ba/-be, -ban/‑ben és -ból/‑ből raggal lehet használni; sem önmagukban, sem más raggal nem használhatók.”
a)	Hogyan jutott erre a következtetésre a szerző?
Sok példát végignézett. – 1 pont
b)	Ki vagy mi állította ezt a korlátot?
A nyelvhasználók / a nyelvhasználat – 1 pont
2 pont	

6. a) Milyen szerepet töltenek be a szövegben a különböző szövegrészeknek adott alcímek?

Alcím	Szerepe	
Lecsípi	Témamegjelölés / a tárgyalt jelenség megnevezése	
Melyik felét?	(további) kérdésfelvetés
	
Lubickol a teknős	Egy figyelemfelkeltő példa kiemelése
	
Sepsi és Dunaúj	A tárgyalt jelenség megnevezése példákkal
	
Görögbe igen, Görögöt nem	Állítás / tézis előrebocsátása (példával)

	

b) Adjon alcímet az (általunk közölt) utolsó szövegrésznek! Írja be a táblázatba a szerepével együtt!

Minden olyan szerepleírás elfogadható, amely valóban a cím és a szöveg(rész) kapcsolatára utal.
Megadott címek szerepéért 1-1 pont
Az önállóan kitalált címért csak akkor jár pont, ha megfelel a diák által megadott szerepnek, így az utolsó sorért csak 2 pont adható (vagy 0).
7 pont	

7. Jellemezze a szöveg stílusát legalább három jelzővel! Választhat a megadott stílusminősítő szavak közül is. Választását minden esetben indokolja a szövegből vett példákkal!

tárgyilagos, szubjektív, szaknyelvi, közéleti, lírai, régies, emelkedett, kedélyes, választékos
Pl.: szubjektív, mert (a szerző ezt hangsúlyozza is) „Sokan használják, de én ilyet sose mondanék” ; „(juj, de utálom az ilyen kutyát!)” ; „Ki nem állhatom ezt a formát”
Minden megfelelő, szövegből vett példával alátámasztott stílusárnyalatért 2 pont adható.

6 pont	
	
8. Egészítse ki a táblázatot!

Nyelvi jelenség	Példa a szövegből	Saját példa	

Összetett szó előtagjának / elejének lecsípése
	Pest, kelet	(mosó)gép	

Összetett szó utótagjának / végének lecsípése
	Dunaúj, gyors	Katona (József Színház)	
különírt állandósult szókapcsolat második tagjának lecsípése	személyid, általánosba, Nemzetinél, pirítóst, villamos	Ötöst kaptam németből (német nyelv tantárgyból helyett).	
Minden jól kitöltött mezőért 1 pont. A saját példái hasonlíthatnak a szövegére, de nem egyezhetnek meg vele teljesen. (Egy példa elég mindenhol.)
5 pont	

9. A szöveg szempontjainak segítségével foglalja össze néhány mondatban, hogy kifogásolható-e az Olaszból Franciába nyelvi megoldás?

3 pont adható, amennyiben kifejti, hogy nyelvi szempontból nem kifogásolható, és ezt indokolja is a szöveg szempontjai alapján. Pontlevonás jár, ha
•	nincs legalább 3 tartalmi elem az összefoglalásában,
•	nem összefüggőek a mondatai,
•	a mondatok, tagmondatok között nem helyes vagy nem egyértelmű a logikai viszony.
Vázlatos megoldás esetén 0 pont!
3 pont	

40 pont	

SZÖVEGALKOTÁS
Nyelvi és szerkezeti szempontból értékelni csak az adott három téma egyikéről szóló
dolgozatot lehet.
Ha a vizsgázó egynél több (két vagy három) szövegalkotási feladatot old meg, és választását
nem jelöli egyértelműen (nem húzza alá, melyiket választotta, vagy nem húzza át a szerinte
érvénytelen megoldást), akkor a javító tanárnak a vizsgadolgozatban szereplő megoldások
közül a sorrendben első megoldást kell értékelnie. Ha a vizsgázó egyáltalán nem oldott meg
szövegalkotási feladatot, az adott feladatra kapott pontszáma: 0.
A SZÖVEGALKOTÁSI FELADAT ÉRTÉKELÉSÉNEK ELVEI
A lehetséges tartalmi elemek felsorolása nem jelenti azt, hogy a helyes feladatmegoldásban
valamennyi elemnek szerepelnie kell. A lehetséges tartalmi elemekben adott választól
eltérő minden jó megoldás értékelendő.
1. A szövegalkotási feladatok értékelése a teljesítménytartományokban közölt kritériumok,
valamint az adott feladathoz tartozó lehetséges tartalmi elemek figyelembevételével történik.
2. A javítási-értékelési útmutató leírja a tartalmi minőségre (elérhető: 20 pont), a szerkezetre
(elérhető: 20 pont) és a nyelvhasználatra (elérhető: 20 pont) adható pontok három teljesítménytartományát.
A teljesítménytartományokon belül az értékelő dönt az elért pontszámról.
3. Az értékelő tanár a dolgozatban jelöli a szövegalkotási, a nyelvhelyességi és a helyesírási
hibákat. A jelöléshez, valamint a helyesírási hibák pontozásához a mellékletben közöltek az
irányadók.
ÉRVELÉS, EGY MŰ ÉRTELMEZÉSE, ÖSSZEHASONLÍTÓ ELEMZÉS
TARTALMI KIFEJTÉS
tématartás (megfelelés a feladatnak, szempontoknak, szövegbázisnak; problémaérzékenység), állítások jellege (világismeret, gondolkodási kulturáltság), tárgyszerűség (műveltség,
tájékozottság)
20-15 pont
- megfelelés a választott témának, címnek, feladatnak
- tartalmas kifejtés
- gondolati érettség
- ítélőképesség, kritikai gondolkodás megnyilvánulása
- a feladattól függően: személyes álláspont megfogalmazódása
- releváns példák, hivatkozások
- hihető, meggyőző állítások
- kifejtett állítások
- a témának, feladatnak megfelelő mennyiségű állítások
- megfelelő tárgyi tudás és tájékozottság
- az ismeretek helyénvaló alkalmazása
- indokolt hivatkozás vagy idézés
14-9 pont
- lényegében megfelel a választott témának, címnek, feladatnak
- témához tartozó és attól eltérő kijelentések váltakozása
- nem kellően meggyőző példák (pl. az érvek nem mindig támasztják alá a kellő mértékben az állításokat)
- zömükben helytálló tárgyi elemek
- nem kellő mélységű és részletességű tudás
- tárgyi, fogalmi félreértések
8-1 pont
- eltérés a témától, címtől, feladattól
- feltűnő tartalmi aránytalanság (pl. életrajz a műértelmezés rovására)
- konkrét kifejtés helyett általánosságok
- kevés releváns példa, utalás - ismétlődések
- gyenge vagy hibás állítások
- hiányos tárgyi tudás
- tárgyi, fogalmi tévedések
A SZÖVEG MEGSZERKESZTETTSÉGE
felépítés, műfajnak való megfelelés, koherencia, arányosság, tagolás, terjedelem
20-15 pont
- megfelel a feladatban megjelölt műfajnak, a témának, a gondolatmenetnek
- logikus, tudatos felépítés
- az állítások/gondolati egységek világos kapcsolódása
- van bevezetés, kifejtés, lezárás; ezek elkülönülnek és arányosak
- jól tagolt bekezdések
- globális és lineáris kohézió megvalósulása
- az elvárt terjedelemnek megfelelő
14-9 pont
- helyenként következetlen felépítés
- indokolatlan gondolatmenetbeli váltások
- a részek közti összefüggés nem mindig világos (pl. bizonytalanság a nyelvi kapcsolóelemek használatában)
- van bevezetés, kifejtés, lezárás; ezek elkülönülnek, de aránytalanok vagy formálisak (pl. túl hosszú
vagy a feladathoz nem szorosan kapcsolódó bevezetés)
- egyenetlenség lényeges és lényegtelen elválasztásában (pl. elhagyható bekezdések)
- fölöslegesen hosszú
8-1
pont
- széteső írásmű: lényegét tekintve zavaros gondolatmenet (pl. csapongás, ismétlődések), nem halad meghatározható irányba,  az író „elvész” a dolgozatban
- hiányzó vagy álbevezetés / álbefejezés
- a főbb szerkezeti részek nem különülnek el egymástól
- szövegösszefüggésbeli hiányosságok (pl. alanyváltás)
- hiba, hiányosság a kohéziót megteremtő eszközök (pl. kötőszók, névmások) használatában
- kirívóan rövid

NYELVI MINŐSÉG
nyelvi norma, hangnem, stílus
mondat- és szövegalkotás szókincs
20-15 pont
- egészében megfelel a témának, a helyzetnek; az esetleges személyes véleménynyilvánításnak
- témának megfelelő változatosságú 
- gördülékeny, élvezetes, választékos
- szabatos, árnyalt, választékos
- szakkifejezések helyes használata
14-9 pont
- lényegében megfelel a témának, a helyzetnek
- nem elég változatos
- helyenkénti nyelvi-nyelvtani hibák (pl. egyeztetés, vonzat)
- olykor a köznyelvitől eltérő (pl. szleng)
8-1 pont
- csak részben felel meg a témának, a helyzetnek
- színtelen, igénytelen (pl. egyszerű mondatok túlsúlya)
- dagályos
- gyakori a nyelvi-nyelvtani hiba
- szegényes
- tartalmi jellegű szótévesztés

MELLÉKLET
A szövegalkotási, a nyelvhelyességi és a helyesírási hibák jelölése
A helyesírási hibák jelölési formái: durva hiba: 3 vonalas aláhúzás, súlyos hiba: 2 vonalas aláhúzás,
egyéb hiba: 1 vonalas aláhúzás. Vagy: a hibapont száma a margón a hibával egy sorban, a hiba
bekarikázva.
Az íráskép értékelése
Teljesítményszintek
Az íráskép rendezett, olvasható: nincs levonás.
Az íráskép rendezetlen: –1 pont.
Pongyola ékezethasználat: –1 pont.
Az íráskép helyenként nehezen olvasható, általában rendezetlen: –2 pont.
Az íráskép zömében alig olvasható és/vagy értelemzavaróan rendezetlen: –3 pont.
A helyesírási típushibák pontozása
Durva hiba (3 pont)
1. a mássalhangzók időtartamának hibás jelölése közhasználatú szavakban
2. az összeolvadás, a részleges hasonulás, az írásban jelöletlen teljes hasonulás és a kiesés hibás írásmódja
3. kis- és nagy kezdőbetű tévesztése közhasználatú tulajdonnevek (pl. Magyar Tudományos Akadémia, Természet Világa), melléknevek és egyelemű tulajdonnévből képzett melléknév (pl. francia, balatoni, adys) esetében
4. igekötős igék hibás egybe- illetve különírása
5. tagadószó egybeírása az igével, tagadott szóval, tagadott kifejezéssel
6. az ly - j tévesztése közhasználatú szótőben és toldalékban, az ly - j hiánya vagy kiejtés szerinti jelölése
7. felszólító módú igealakok hibái
Súlyos hiba (2 pont)
1. közhasználatú szavak/összetett szavak különírása, illetve szókapcsolatok egybeírása
2. közhasználatú szavak elválasztása
3. magánhangzók időtartamának tévesztése közhasználatú szavakban és toldalékokban
4. mondatkezdő nagybetű tévesztése
Egyéb hiba (1 pont)
1. nem közhasználatú szavak durva és súlyos hibái
2. köznevek kezdőbetűjének tévesztése (pl. világháború)
3. kezdőbetű tévesztése több elemből álló tulajdonnévből képzett melléknév esetében (pl. Nagy-New York-i, budapest – bécsi, Csokonai Vitéz Mihály-os)
4. betűtévesztés
Központozási hiba (összesen maximum 5 pont)
A helyesírási hibapontok kiszámítása
Fontos, hogy a helyesírási hibák jelölése tájékoztasson a hibák minősítéséről is.
Ismétlődő hibáért minden hibatípusban csak egyszer számítható hibapont. Csak az ugyanabban a szóban (szótőben vagy toldalékban) elkövetett megegyező hiba és a központozási hibatípus számít ismétlődő hibának.
A közhasználatú szó fogalma bizonyos fokig környezet- és műveltségfüggő. Megítélésében meghatározóak a középiskolai tanulmányok, ugyanakkor a vizsgatárgy fogalomkincse közhasználatúnak tekintendő (pl. metafora).
A nyelvhelyességi hiba nem helyesírási hiba.
Az idézetekben elkövetett helyesírási hibákat ugyanúgy durva, súlyos és egyéb hibatípusba sorolja a tanár, ha a vizsgázónak volt lehetősége az idézet szövegének ellenőrzésére. Ha a vizsgázó emlékezetből idéz, és esetleg téved, hibáit az egyéb hibák közé kell sorolni. A költői–írói helyesírás átvétele a tanuló saját szövegében nem hiba, ha az idézet jelölt, szó szerinti; amennyiben jelöletlen és/vagy tartalmi idézet, akkor a hibának megfelelő pontszámot kell levonni.
A helyesírási hibákat a szövegértési és a szövegalkotási feladatokban együttesen kell figyelembe venni.
A vizsgázó összpontszámából maximum 15 vizsgapontot lehet levonni. (Tehát 31 vagy annál több hibapont esetén is értelemszerűen 15 vizsgapontot.) A helyesírási hibapontok átszámítása vizsgaponttá a következő módon történik:
Hibapont 	Levonás
1–2		0
3–4 		1
5–6 		2
7–8 		3
9–10 		4
11–12 		5
13–14 		6
15–16 		7
17–18 		8
19–20 		9
21–22 		10
23–24 		11
25–26 		12
27–28 		13
29–30 		14
31– 		15